Igyekszem a lényegre szorítkozni.
*
20 méter magasról nyakbazuhanó kupac téglányi erővel zuhan az emberre a történelmiség. És nem csap a piramisoknál, ott trivi. De szinte minden falu szélén van legalább egy kupac kopott kő, ami kb. 5000 éves. Nem ám ezer, mint a mi kis európai államiságunk, amire olyan büszkék vagyunk néha. Ötször annyi. És sokszor ilyen ötezer éves építmények, tárgyak, sokkal jobb állapotban vannak, mint itt felénk pár száz éves dolgok. Megdöbbentő.
Az ember arrafelé lépten-nyomon csodálkozik rá olyasmikre, amiket filmen-fotón-könyvben stb. már ezerszer látott és jól ismer. Ilyen szempontból a kairói egyiptomi múzeum volt csúcs élmény: még a nevetségesen kevés 2 óra alatt is, amit ott töltöttünk, egymás után találkoztam "régi ismerős" tárgyakkal. És fura módon, mindegyik pici. A fotók alapján nagyobbnak képzeli az ember az összes szobrot, halotti maszkot, reliefet, egyebet. A múmiák - hihetetlen pl. egy kb. 3500 éve élt II. Ramszesz arcába nézni, akiről az iskolában tanultam, könyveket olvastam, láttam az építményeit. És itt fekszik előttem, köszvényes öregember múmiájaként (majdnem 100 évet élt), még a haja is megmaradt.
*
Hihetetlen a kontraszt.
A kor csúcstechnológiájával épült asszuáni duzzasztó mellett vályogfalú, nádból tákolt tetejű putrik. Kairóban a legmodernebb felhőkarcolók közt nyomornegyed, és HIHETETLEN mocsok. Csatornába zúdított rothadó szeméthegyek - és szemben a sarkon mészárosüzlet, ahol a nyitott bolthelység előtt lógnak a fél marhák a kampókon. A kóbor macskákat a tulaj néha elzavarja.
Az utcákon a legmodernebb nyugati verdák özönvíz előtti zsigulikat, polski fiatokat, daciákat kerülgetnek. Még wartburgot és polonezt is láttam.
Az egyiptomi állam csak a szuezi csatornából napi (!) 5 millió USA dollár bevételhez jut. Ezután a kőolajtermelés jön, az évi több tízmillió turista csak a harmadik (!) legnagyobb bevételi forrás. És ugyanennek az egyiptomi államnak nincs pénze/kapacitása arra, hogy gondoskodjon a legalapvetőbb higiéniáról a nagyvárosokban, vagy hogy pl. a 22 milliós Kairóban ne csak egyetlen egy (!) hivatalban lehessen okmányokat igényelni.
Egész Egyiptomban úton-útfélen rendőrökbe botlik az ember (a legnagyobb munkáltató az országban a rendőrség!), ugyanakkor gyakorlatilag nincs semmi ellenőrzés sem a közutakon (a közlekedési morál ezért aztán borzalmas), sem egyéb területeken. Kairóban pl. a termőterületnek minősülő földek 2/3-át minden szankció nélkül egyeszerűen beépítették, ami néhány éven belül várhatóan súlyos gondokat okoz majd az élelmiszer-ellátásban.
Jellemző az általános igénytelenség: a helyieknek úgy látszik jó minden úgy, ahogy van. A gyönyörű, vadonatúj homlokzaton utólag beinstallált csövek ocsmányul begányolva: még a vakolatot sem pótolták ki a bemeneteknél. Jól van az úgy. Modern toronyház, minden ablak alatt az ottani lakó által beszerelt, különféle méretű, színű és elhelyezkedésű légkondi-dobozokkal és változatos méretű parabola-antennákkal. Mondanom sem kell, az összhatás esztétikailag hogyan hat az amúgy szépnek indult épületre. Vagy hogy pl. az újonnan épült kert öntözőrendszerének csöve egyszerűen keresztülmegy egy járdán. Senkinek sem jut eszébe átvezetni a járda alatt valahogy. Minek? Majd átlépik.
*
Egyiptomban soha semmi nincs ingyen.
Nagyon hamar megtanultuk, hogy egy helyivel szóba elegyedni pillanatokon belül azzal jár, hogy az illető valamit el akar neked adni, és ezt egy "barátnak" ("my frrend") nehéz elutasítani. Pár percen belül már csevegnek, teáznak, vízipipáznak veled - és már tukmálnak is rád valamit. Bűzlő "eredeti" parfümöt, szakadt műanyag papíruszt, gipszből készült "eredeti bazalt" macskafigurát, elszabott galabeiát, egyszer mosható abroszt, akármit.
Bazárban vagy egyéb kereskedelmi zónában már a szemkontaktus is veszélyes - ha ilyen helyen egy arab szemébe nézel, azonnal letámad. Az egyetlen megoldás ignorálni őket, és bunkó módon már távolról rázni a fejed, amikor elindul feléd egy.
A korrupció az egész országot vaskos hálóként szövi át. Baksissal minden elintézhető, és baksis mindenért jár. Asszuánban a botanikus kertben az egyik bokor mögül váratlanul elénk ugrott egy arab, és kéretlenül megmondta az egyik növény nevét - majd azonnal tartotta a markát, hogy nagy értékű felvilágosítását legyünk szívesek megfelelően honorálni. A tevén ülő rendőr lefényképezéséért, a csomagunk felviteléért a hotelszobába, mindenért baksist illik fizetni.
Egyiptomban mindenhol alkudni kell. Ennek legegyszerűbb módja egyébként sokszor az, ha az ember egyszerűen továbbmegy, és megvárja, amíg a kinézett termékkel a kezében utána loholó arab üzletember lemegy 60-ról 10 fontra. :) A taxisokkal, a kocsisokkal, az összes árussal alkudozni kell. Különben szemérmetlenül lehúzzák az embert. (Sokszor még így is.)
És mindenki hihetetlen találékony, ha a turisták megpumpolásáról van szó. A legeklatánsabb példák: egy kisfiú, aki a Níluson úszó, turistákkal rakott motoros kishajó mellé evez kézi meghajtású lélekvesztőjén, majd a hajó oldalába kapaszkodva énekel valami gagyi gyerekdalt, és tartja a markát (ahelyett hogy iskolába menne), vagy azok az arabok, akik a Níluson úszó nagy szállodahajók közt cikáznak evezős csónakjaikon (nemegyszer a fulladásos halált kockáztatva), a hajók felső fedélzetén álló turistáknak kínálva portékájukat, melyet nylonzacskóba csomagolva - hosszú évek gyakorlatának köszönhetően - hajszálpontos dobásokkal juttatnak fel a hajókra. Az ellenértéket a zacskóban kell nekik visszadobni (a turisták célzókája általában sokkal rosszabb, de az "üzletemberek" mindig odaértek, mielőtt elsüllyedt volna a pénz :).
*
Az arab és muzulmán országok általános gyakorlatához képest hihetetlen a szabadság és a tolerancia. Választások ugyan nincsenek (az már mégis sok lenne :), de pl. a lakosság 13%-át kitevő kopt keresztények és az egyéb vallások hívei is szabadon gyakorolhatják vallásukat. Minden nagyobb városban van a mecsetek mellett keresztény templom is. A nők nagy része hord ugyan kendőt, de a koptok mellett sok (főleg fiatalabb és városi) muzulmán nő is kendő nélkül jár. Vannak színházak, mozik. Lehet legálisan kapni alkoholt - még helyi főzésű (igaz elég gagyi) sör és egyiptomi whisky is létezik. A nem arab etnikumú núbiaiaknak saját iskoláik vannak, ahol ma már núbiai nyelven tanulnak.
*
Sok a különféle kultúrák évezredes keveredéséből eredő érdekesség. Egy kopt templom pl. egy pravoszláv templom és egy mohamedán mecset 50-50%-os vegyítésének tűnik. A dekoráció iszlám jellegű, a falakon tipikus ortodox ikonok - arab feliratokkal. Az egész templom elrendezése ugyanakkor klasszikus ortodox, ami teljesen elüt a mecsetek üres csarnokaitól.
Az utcákon járva lépten-nyomon az európai kultúra globalizálódott elemeinek olyan, a helyi kultúra képére formált elemeire bukkanunk, mint a póklábas arab feliratokkal teleírt, európai szabványú közlekedési táblák, vagy épp az arab Coca-Cola és McDonalds cégérek. Mindemellett rendszeresek az óegyiptomi vonatkozások: az épületek, üzletek stb. dekorációjában rendszeresen feltűnnek óegyiptomi stílusú falfestmények, hieroglifák.
*
Egyiptomban télen tényleg hideg van.
Naiv európaiként abból indultunk ki, hogy Egyiptomban ilyenkor februárban is meleg van. Egy frászt. Hideg szél fúj, esténként pedig kifejezetten hideg van. A nap persze süt, és le lehet szépen égni, amit az ember észre sem vesz, mert fázik.
Emellett a helyiek is úgy látszik abból indulnak ki, hogy az európaiaknak ott mindig melegük van, ezért a légkondi minden buszban, szállodában egyfolytában megy. Az európaiak meg fáznak - és jól megfáznak. (Mint én is.)
Ennyit így kezdetnek. Szerintem még biztosan vissza fogok térni Egyiptomhoz párszor itt a blogon :)
Néhány fénykép a végére (komment remélem nem kell hozzájuk :):
![](http://mission.blog.hu/media/image/00301.jpg)
![](http://mission.blog.hu/media/image/00302.jpg)
![](http://mission.blog.hu/media/image/00303.jpg)
![](http://mission.blog.hu/media/image/00305.jpg)
![](http://mission.blog.hu/media/image/00306.jpg)
Utolsó kommentek